"ÄLÄ TUOMITSE, JOS SINULLA EI OLE MYÖTÄTUNTOA."
Herra Newman. Tohtori Cahill täällä, Soittakaa ensi tilassa,
tai ajakaa mieluummin tänne, niin voimme keskustella.
Asia koskee äitiänne.
- Hei, Jenna. - Hei. Tulin vain varoittamaan...
- Mikä tuo kauluri on? - Sori.
Wilfredillä on ihottumaa, eikä se lakkaa järsimästä sitä.
Hänen on pidettävä kauluria pari päivää.
Päivää? Tämä lähtee heti, kun sinä poistut.
- Se vaikuttaa kärttyisältä. - Se on sellainen,
kun mami lähtee kaupungista.
"Kun mami lähtee kaupungista." Ihan sama minulle.
Kiitos, että vahdit sitä. Drew ja minä tarvitsemme parisuhdeaikaa.
- Drew rakastaa Vegasia. - Miksi olet yhä täällä?
- Mitä aiotte tehdä tänään? - Käymme katsomassa äitiäni.
- Onko sinulla äiti? - On.
Hän asuu retriitissä Ojaissa.
Se on taiteilijoille. Hän on taiteilija.
- Toivottavasti tapaan hänet joskus. - Se olisi ihanaa.
Minä tästä lähdenkin. Mamin tulee sinua ikävä.
Vai että taiteilija. Miksi äitisi lukittiin pöpilään?
Se alkoi pikkujutuista. Hän suostui syömään vain avokadoja.
Hän tuli kouluuni halloween-asussa kolme tai neljä kertaa vuodessa.
Sitten Catherine romahti täysin.
Isä tahtoi tehdä kumppaneihinsa vaikutuksen koti-illallisella.
Äiti ei kestänyt painetta. Hän etsi piilopaikkaa,
joten hän ryömi savupiippuun. Palokunnan piti pelastaa hänet.
Minulle kävi samoin penikseni ja puutarhaletkun kanssa.
Letku oli katkaistava, jotta pääsisin vapaaksi.
Mälläsin silti, mutta tein sen kiusallani, en nautinnosta.
Se tapahtui isäni firman ja asiakkaiden edessä.
Hänen oli pakko tuoda äiti psykiatriseen arviointiin.
Hän olisi voinut lähteä 72 tunnin kuluttua, mutta hän jäi 20 vuodeksi.
Millainen äiti hylkää perheensä niin?
Sellainen, joka ei välitä paskaakaan tunteistasi.
Sellainen, joka jättää sinut itkemään peräänsä,
vaikka et tehnyt mitään väärää, mutta Jenna lähti silti.
Jenna?
Äitinne voi hyvin. Hänkin on sitä mieltä,
että hän on valmis palaamaan maailmaan.
Mihin maailmaan?
Teidän maailmaanne. Kun potilaat lähtevät täältä,
onnistuneen paluun takaa omaisen luokse muuttaminen.
Tahdotteko, että... Minä tuskin tunnen häntä.
Näen häntä pari kertaa vuodessa. Miksi juuri nyt?
Tämä ei ole mikään viiraus, herra Newman.
Äitinne on tahtonut tätä jo kauan.
Hän on ahkeroinut päästäkseen tähän pisteeseen.
Onko se viisasta? Maailma on muuttunut 20 vuodessa.
- Teräväpiirtotelevisio ja... muuta. - Hän ei ollut koomassa.
Meillä näkyy kaapeli.
Tulkaa tänne. Tahdon vain jutella. En aio satuttaa teitä.
- Minä tapan teidät! - Wilfred!
Hei, Ryan. Miten menee? Katsellaan myöhemmin.
Tohtori tahtoo, että äiti muuttaa luokseni.
Kai käskit hänen ottaa poskeen? Emme tarvitsee hullua riesaksemme.
Miten voisin kieltäytyä? Hän on äitini.
Et ole hänelle mitään velkaa. Hän hylkäsi sinut. Pienen pojan.
Ryan!
Hän on vauvani. Komea poikani. Hänet kaivettiin kohdustani.
Aioin synnyttää hänet alateitse,
mutta herra Perätila oli toista mieltä,
joten lääkäri avasi minut ja veti tämän ihmeen kohdustani -
kuin kanin hatusta. Minulla on ollut ikävä sinua!
- Kuka on hauvakaverisi? - Wilfred. Vahdin naapurini koiraa.
- Ole kiltisti, Mittens. - Mittens? Oletko tosissasi?
Kävele vain, Mittens.
Näytät isältäsi, miinus ohuet huulet ja sieluttomat silmät.
Anteeksi. En olisi saanut sanoa noin.
En kanna kaunaa isääsi kohtaan.
Siihen vaadittiin vuosien terapia, mutta nyt arvostan isääsi -
sellaisena kuin hän on. Hän on se, joka maksaa laskut.
- Tapasin tohtori Cahillin... - En ollut hänen unelmiensa vaimo.
Olen liian vapaamielinen, avoin ja inhimillinen.
Intiaanipäällikkö. Tuo oli rasistista, mutta hauskaa.
Miten niin rasistista? Intiaanit tekevät aina noin.
- Anna kun minä... - Minä pesen sen.
Tohtori Cahill kertoi edistymisestäsi, ja...
Voi toista.
Mitä hän tekee? Vaihdevuosia elävät naiset kuumottavat minua.
Lopeta. Älä!
- Eikö olekin parempi? - Kyllä. Miksi sinä...
Äiti on tässä, Wilfred.
No, kuitenkin... Minulla on paljon kaikenlaista,
joten ehkä sinun on viisainta jäädä tänne.
Ymmärrän. Se oli paljon pyydetty. Ei se mitään.
Millainen elukka sinä oikein olet?
- Jätätkö oman äitisi tänne? - Sanoit, että...
Hän antoi tohtorin tunkea kädet kohtuunsa, jotta saisit elää.
- Pitäisikö antaa vain anteeksi? - Ryan.
Et ole kovin myötätuntoinen tyypiksi, joka yritti itsemurhaa.
Ihan vain tiedoksi. Jos voisin tehdä kaiken toisin, tekisin niin.
Herran tähden, mies! Hän on äitisi.
Kai minä voin rukata aikatauluani.
Hyvä juttu!
- Huomenta. - Mitä keittiölleni on tapahtunut?
Älä ole tuollainen kärtty, Ryan.
Tiedän, miten saan hymyn huulillesi.
Kalapuikkoja ja maapähkinävoitacoja. Lempiaamiaisesi.
Kiitos, mutta syön nykyään aamiaiseksi aamiaista.
- Voinko auttaa etsimään jotain? - Katsotaan.
Kamaraa, maissilastuja ja silmätippoja.
Etsin lasia, mutta nyt etsin pilvijemmaasi.
- Mitä? En minä... - Rauhoitu. En ole huumekyttä.
Totta puhuakseni olen itsekin nauttinut joskus höpöheinää.
Palan halusta kuulla perhejuoruja.
- Pitääkö Kristen yhä mustista? - Ei. Hän on naimisissa Leon kanssa.
Aivan. Minun on ollut vaikea pitää yhteyttä siskoosi.
Sinä olet aina ollut minulle häntä läheisempi.
Sinusta sanottiin jo pienenä, että kasvat samanlaiseksi kuin minä.
Äiti ripusti rintsikkansa ja pikkarinsa kuivumaan takapihalle.
- Entä, jos Jenna olisi nähnyt? - Ei olisi,
koska Jenna on aina jossain. Catherine sentään on täällä.
Nyt on, mutta kun olin pieni...
- Tiedätkö, mikä tämä on? - Anna kun arvaan. Munani pituus.
Ei, vaan äitiäsi kohtaan osoittamasi myötätunnon määrä.
Ja munasi pituus. Ne ovat nimittäin yhtä suuria.
Se on harvinainen ilmiö. Vähän kuin auringonpimennys.
Hänellä on ongelmansa, mutta se ei anna oikeutta nolata minua.
- Mitä? - Mitä sinä pelkäät?
Kun puhut äidistäsi, kuulen vihan, mutta haistan pelon.
Pelkään vain, mitä noloa äiti keksii seuraavaksi.
Meidän äitimme on mahdollisimman kaukana nolosta.
- Voi luoja. Mitä sinä teet? - Miltä näyttää, höpsö?
Otan kantaa suuryritysten ahneuteen -
liikemaalauksen avulla.
- Tämä taitaa olla jo netissä. - Liity seuraan, lapseni.
- Luulin jo, ettet ikinä kysy. - Wilfred!
En ymmärrä, miksi olet vihainen.
Kierit maalissa etupihallani naapureiden nähden.
Etkö näe siinä mitään ongelmallista?
Sait aamulla raivarit keittiössä olevista likaisista astioista.
En tahtonut sotkea taloa maaliin.
Valittiko äitisi, kun turmelit hänen värkkinsä synnytyksessä?
Käy pukeutumassa normaalisti. Me lähdemme asuntojahtiin.
- Yllätys! - Luulin, että palaat sunnuntaina.
- Tuli muutos. Onko tämä huono hetki? - Oikeastaan...
- Wilfredin on päästävä ulos. - Siinähän minun pikkuiseni on!
Kuka tuo blondi on, Ryan? Hän näyttää etäisesti tutulta.
- Hei. - Hei. Olen Jenna.
- Olen Ryanin äiti. - Hauska tavata, rouva Newman.
Rouva Newman on orjanimeni. Sano minua Catherineksi.
Päästä irti.
- Kaipasitko mamia, Wilfie? - Minulla on nyt uusi mami.
Joku taitaa tykätä minusta.
Kuonosi kutittaa, Wilfred.
Kun Ryan oli kahdeksan, yllätin hänet -
pieni penis painettuna televisioruutua vasten.
- Saako olla lisää riisiä? - Ei kiitos, kulta.
Hän yritti vemputtaa "Who's The Bossin" Monalle.
- Suloista. - Tuo on...
Keskeytit äidin kesken tarinan, Jenna.
- Rauhoitu, Wilfred. - Rauhoitu itse!
- Anteeksi, äiti. Jatka. - Lakkaa tarinoimasta, äiti.
Hän hermostui, koska kerroin "Who's The Boss" -jutun.
Älä ole noin kireä. Kaikki masturboivat.
- Eikö niin, Jenna? - Minulla on poikaystävä.
- Hän masturboi. - Tämä ei ole sovelias keskustelu.
Milloin sinusta tuli noin kaino? Olit niin avomielinen pikkupoika.
Otin hänet mukaani napatanssitunneille.
- Kuka vie yhdeksänvuotiaan sinne? - Tahdoin sinulle yhteyden kehoosi.
Se oli yhteinen juttumme, ja sinä rakastit sitä.
Tule nyt, Ryan. Tanssi jälleen kanssani.
Se on niin vapauttavaa, Ryan.
Riittää! Etkö voisi vain olla normaalisti?
Minun on käytävä pissalla.
Käykö hän oikeasti pissalla? Sitä sopii miettiä.
Kuulostat aivan isältäsi.
Muistutan mieluummin isää kuin sinua.
Pienenä rukoilin, että palaisit kotiin,
mutta nyt olen iloinen, ettet tullut. Olet hullu!
Jos tunnet oikeasti noin, taidan palata aamulla pöpilään.
Mitä? Ei. Tahdon pitää hänet. Pyydä anteeksi, Ryan.
Kunpa voisin pukea sanoikseni, mitä tunnen.
En voi, mutta hyvästelen sinut näin.
- Oli ihana tavata sinut, Jenna. - Oli kiva nähdä... sinut.
Minä korjaan pöydän.
Senkin tyly mulkku. Äiti tarvitsee rakkauttamme.
Hän ei ole äitisi. Tuskin minunkaan. En ole yhtään hänen kaltaisensa.
Kerrohan, Ryan... Minkä ikäisenä äiti sekosi?
20 vuotta sitten. Hän oli siis...
Vain vähän vanhempi kuin sinä nyt.
Ehkä sinä oletkin kuten hän. Juuri sen pelon minä taidan haistaa.
- En ole hullu. - Sanoi mies koiralle.
Varoitan sinua, Ryan.
Hän on paras äiti, jota minulla on ollut. En anna sinun viedä häntä.
Hän palaa huomenna hoitolaan, ja sillä hyvä.
Voi luoja!
Tohtori Cahill. Kiitos, että otitte meidät vastaan.
Ikävä kyllä asiat eivät sujuneet odotetusti.
Se ei ollut kenenkään syy. Maailma on vaikea paikka, ja äiti...
Emme puhu nyt äidistäsi. Mitä Ryanille kuuluu?
Onko tämä sinun?
- Mistä sinä sait tämän? - Wilfred jyrsi sitä eilen.
- Senkin nartunpenikka. - Miten niin tuo on muka loukkaus?
Miksi kirjoitit itsemurhaviestin? Harkitsitko todella itsemurhaa?
Me voimme auttaa sinua. Itsemurha-ajatukset ovat hälyttäviä.
Kahdeksansivuinen vuodatus, jossa syytät postilaitosta -
¡hmisten valvomisesta ja ajatusten hallitsemisesta on häiritsevä.
Totuus on joskus häiritsevä. Silmät auki, tohtori Cahill.
- En kirjoittanut tuota. - Odota, kun Jenna kuulee.
- Jenna? - Jenna on Ryanin naapuri.
Hän väittää, ettei hän masturboi. Onko sillä merkitystä?
Jenna, masturbointi ja posti ja ovat tärkeitä palapelin paloja.
Posti ei vaivaa minua. Wilfred yrittää lavastaa minut!
Se manipuloi teitä, koska se yrittää varastaa äitini!
Se on koira.
- Tiedän. Minä vain pilailin. - Et siis pahastu,
kun otan sinut tarkkailuun, kunnes varmistun siitä itse.
- Mitä? Tietenkin pahastun. - Lain mukaan -
voin pitää sinut 72 tuntia, jos olet vaaraksi itsellesi tai muille.
Se kuulostaa pelottavalta, mutta se auttoi minuakin.
En ole kuten sinä. Ette voi tehdä tätä minulle!
- Rauhoitu. - Senkin selkäänpuukottaja!
Syö paskaa!
Taas. Sävy on loukkaava, mutta sanat ovat houkutteleva tarjous.
Ryan. Kuinkas tänään voidaan?
Ihan hyvin, jos emme laske sitä, että aloin polttaa.
Olet edistynyt hienosti kolmessa päivässä.
Kokemukseni ja vakuutuksettomuutesi perusteella -
en pidä sinua vaarallisena. Aion vapauttaa sinut.
- En siis ole hullu? - Kaikki ovat vähän hulluja, Ryan.
Minua huolestuttavat ihmiset, jotka salaavat sen hyvin.
Vielä yksi juttu, Ryan.
- Etsi itsellesi juttuseuraa. - Kiitos, tohtori.
Voitko ikinä antaa minulle anteeksi?
Voitko antaa anteeksi, että sanoin sinua hulluksi?
Ei se mitään. Tiedän olevani hieman hullu.
Äiti. Olisi ollut hullua jäädä isän luokse.
Älä nyt pahastu, mutta tahtoisin jäädä tänne.
Viihdyn täällä, koska en joudu pyytelemään olemustani anteeksi.
- Olen mikä olen. - Niin minäkin.
- Voisit tulla käymään useammin. - Sinä voisit käydä minun luonani.
Olet ilmetty isäsi. Sinua on tavallaan vaikea katsoa.
Noin on parempi.
Taidat olla vihainen, kun toimitin sinut lukkojen taakse.
Olin kyllä, mutta nyt olen iloinen. Ymmärrän vihdoinkin äitiäni.
- Kaipasitko minua, Mittens? - Anna olla, narttu.
Tiesin, että palaisit.
- Ajattele korttia. - Selvä.
Hyvä. Unohda se, ja ajattele toista korttia.
- Okei. - Hyvä. Unohda nyt sekin.
Ajattele vielä yhtä korttia. Mitä korttia ajattelet?
- Ristinelosta. - Nosta päällimmäinen kortti.
- Herttakymppi. - Jatka, kunnes löydät ristinelosen.
Tule takaisin. Minä näytän, miten se tehdään.
Suomennos: Jukka Nissinen www.btistudios.fi